Христо Ясенов
През гранитните огради на замислените здания…

chitanka.info

През гранитните огради на замислените здания

всяка скрита скръб заплака, всяка горест зарида…

И събужда се вълната на заспалите страдания…

сякаш пее, сякаш плаче тишината на града.

И тежат ми на душата тия улици и сгради,

тия пъстри булеварди, пълни с хора и мъгла:

аз жадувам гръм и грохот и железни барикади —

и железни барикади и — почупени стъкла!

Аз жадувам гръм и трясък, и рушения на замъци,

и оловен дъжд, и огън от самите небеса —

аз бих искал да погледам всяко здание във пламъци,

че и в пламъците земни има — има чудеса!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.